Projednáno - usnesení přijato

4. zasedání Zastupitelstva Libereckého kraje dne 26.04.2016

Bod pořadu jednání:	15.	
		
Název :	Návrh smíru se společností České dráhy, a.s.	

Důvod předložení:	Usnesení č. 604/16/mRK	

Zpracoval:	Mgr. Leoš Teufl
právník
	
Projednal:	     

Předkládá:	Martin Půta
hejtman
	
K jednání přizván:	     

Návrh na usnesení:

Zastupitelstvo kraje po projednání
si vyhrazuje
ve smyslu § 37 zákona č. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zřízení), v platném znění, rozhodnutí o přijetí podmínek soudního smíru se společností České dráhy, a.s. v řízení u Obvodního soudu pro Prahu 1, sp. zn. 65C 200/2014,
rozhoduje
o přijetí návrhu společnosti České dráhy, a. s. na uzavření soudního smíru v řízení u Obvodního soudu pro Prahu 1, sp. zn. 65C 200/2014, v rámci jehož plnění společnost České dráhy, a.s. vyplatí Libereckému kraji částku 6.994.000,- Kč, a to do 30 dnů od nabytí právní moci soudně schváleného smíru,
a ukládá
Martinu Půtovi, hejtmanovi Libereckého kraje, vyrozumět Obvodní soud pro Prahu 1 o souhlasu Libereckého kraje s navrženým soudním smírem.
Termín: 30. 04. 2016

Důvodová zpráva
Liberecký kraj na základě prokázaného porušení závazku dopravce provozovat vlaky regionální dopravy v kvalitě uložené Smlouvou o závazku veřejné služby v drážní dopravě na období od 1. ledna 2005 do konce platnosti jízdních řádů v roce 2019 č. SH/283/2005 vyčíslil za neplnění kvality vozového parku za období od 11. prosince 2011 do 31. prosince 2013 smluvní pokutu ve výši 26,9 mil. Kč. Vzhledem k tomu, že vyjádření Českých drah, a.s. (dále jen „ČD“) bylo zasláno až po stanoveném termínu, byla smluvní pokuta udělena oznámením č.j. 21204/2014 OD ze dne 31. března 2014. Pokuta měla být uhrazena do 30 dnů ode dne doručení oznámení, tedy od 3. dubna 2014. ČD pokutu do dnešního dne neuhradily.
Radě kraje byl dne 13. května 2014 předložen materiál, který se komplexně zabýval problematikou porušení závazku dopravce v období od 11. prosince 2011 do 31. prosince 2014. Na základě Smlouvy je Dopravce povinen dodržet závazek, že od platnosti jízdních řádů 2011/2012 budou na 94 % vlaků dle Smlouvy nasazena železniční kolejová vozidla dopravcem plánovaných řad dle očekávané přepravní poptávky. V případě neplnění této povinnosti je Objednatel oprávněn udělit Dopravci sankce, a to za každý den nedodržení podmínek kvality vozového parku definovaných ve smlouvě ve výši 50 000,- Kč. Vzhledem k tomu, že pouze neplněním závazku Dopravce nasazovat vlakové soupravy „Typu 3“ na zajištění výkonů na tratích č. 042 Martinice v Krkonoších – Rokytnice nad Jizerou a 064 Stará Paka – Libuň došlo k poklesu plnění povinností stanovených Smlouvou v Článku IX pod rozhodných 94 %, nebylo dále nutné, aby Dopravce dokládal neplnění dalších ustanovení Článku IX Smlouvy, které již nemají dopad na stanovenou výši sankce. 

Vzhledem k výše uvedenému inicioval Liberecký kraj, dopisem ze dne 26. května 2014, setkání se zástupci ČD s cílem dále jednat o výši udělené smluvní pokuty za podmínky, že bude ze strany ČD nabídnuta nově zvýšená kvalita přepravních služeb a benefity pro cestující. Dopravci byl zaslán návrh témat, o kterých má Liberecký kraj zájem dále vyjednávat. Dopravce byl informován, že LK má zájem o nalezení oboustranně akceptovatelného řešení vzniklé situace tak, aby nemusel postupovat cestou soudní žaloby.

Jednání proběhlo dne 13. června 2014 v sídle dopravce v Praze. ČD přislíbily projednání požadavků LK v rámci organizace a zaslání konkrétních návrhů společně s požadavkem na snížení pokuty, resp. zaslání návrhu dohody o narovnání. Termín pro zaslání návrhů byl stanoven do 30. června 2014 s tím, že zástupce LK přislíbil, že do doby projednání návrhu dohody o narovnání nebude postupovat soudní cestou. 

Dne 25. července 2014 byl Libereckému kraji zaslán návrh dalšího postupu ve věci řešení problematických a projednávaných okruhů. Přílohou dopisu byl návrh dohody o narovnání, jejímž předmětem je mimosoudní narovnání vztahů mezi smluvními stranami s tím, že dosavadní závazky v souvislosti s neplněním požadované kvality vozového parku v době od 11. 12. 2011 do 31. 12. 2013 nahrazují závazky z dohody o narovnání, tzn. že se ČD zavazují LK uhradit částku ve výši 7 mil. Kč (místo vyměřených 26,9 mil. Kč). 

O těchto skutečnost resort dopravy informoval radní Libereckého kraje dne 25. srpna 2014. Resort dopravy doporučil jednat s ČD o snížení pokuty pouze za podmínky, že mezi ČD a LK současně dojde k dohodě o smluvním zajištění požadavků LK. 

Resort dopravy zaslal ČD upravený návrh dohody o narovnání, který respektoval dopravcem navržené podmínky, vyjasnil předmět narovnání a současně byla upravena formulace ohledně kompenzace tak, aby se nejednalo o veřejnou podporu, resp. prominutí smluvní pokuty. V dopise ze dne 20. října 2014 resort dopravy informoval ČD o skutečnosti, že dohoda o narovnání bude předložena ke schválení na jednání rady Libereckého kraje dne 18. listopadu 2014, a to za podmínky současného předložení dodatku ke smlouvě „Jizerskohorská železnice“ (ve věci vyjasnění způsobu výpočtu přesnosti poskytovaných dopravních služeb) a dodatku ke „zbytkové smlouvě“ (ve věci upřesnění diskutovaných a nejednoznačných ustanovení článku IX Podmínky kvality vozového parku).
Přes opakované urgence se nepředložily ČD žádný akceptovatelný návrh a vzhledem k tomu, že se blížilo vypršení tříleté promlčecí lhůty ve věci udělené smluvní pokuty, rozhodla rada kraje dne 1. 12. 2014 o podání žaloby. Žalobu podal právní odbor dne 10. prosince 2014 u Obvodního soudu pro Prahu 1 a to na částku 26. 900. 000,--Kč se smluvním úrokem z prodlení ve výši 0,05% denně za každý den prodlení z částky 26. 900. 000,--Kč ode dne 04. 05. 2014 a následně zaplatil soudní poplatek ve výši 1.490.000,- Kč.   

Po podání žaloby uzavřely dne 5. října 2015 obě strany dodatek č. 11, kterým došlo k úpravě znění Článku XIV Povinnosti Dopravce a sankce z důvodu snížení výše sankce v případě neplnění pouze dílčích požadavků na vybavení vozidel. Touto úpravou došlo ke stanovení nižší sankce pro případ, kdy vozidlo nebude splňovat pouze některý z požadavků na vybavení vozidla příslušného typu dle odst. 3 čl. IX. smlouvy (tzn. dílčí plnění podmínek kvality vozového parku), a to z důvodu chybějícího WC, chybějícího vnějšího a vnitřního audio-vizuálního informačního systému, a/nebo případně dalších objednatelem písemně odsouhlasených odchylek. V těchto případech bude objednatelem za nedodržení podmínek kvality uplatňována sankce za každé chybějící vybavení pouze ve výši 13.000,- Kč za den. V ostatních případech bude uplatněna sankce v plné výši, tj. 50. 000,- Kč za každý den nedodržení podmínek kvality vozového parku definovaných ve smlouvě. 

Jednání ve věci sp. zn. 65C 200/2014 bylo nařízeno na 1. března 2016 a soud ještě před zahájením vlastního jednání a dokazování vybídl obě strany sporu ke smíru. Zástupce ČD předložil soudu původní koncept dohody o narovnání a uvedený dodatek ke smlouvě a deklaroval ochotu zavřít smír. Totéž deklaroval i pověřený zaměstnanec kraje. Soud pak dal oběma stranám lhůtu 60 dnů, ve které mohou jednat o uzavření smíru, aniž by bylo zahájeno vlastní řízení. 

Dne 4. dubna 2016 předložili zástupci ČD při jednání na odboru dopravy návrh smíru, jehož podstatou je vyplacení kompenzace Libereckému kraji 
ve výši 6.994.000,- Kč, kterou ČD uhradí do 30 dnů od nabytí právní moci soudně schváleného smíru. Uvedená částka vychází z výpočtu stanoveného v dodatku č. 11, 
tj. 13.000,- Kč/den x 538 dní (počet dní, kdy nebyly plněny smluvní podmínky). Pokud by orgány kraje s tímto návrhem souhlasili, měl by pověřený pracovník kraje následně možnost uzavřít jménem Libereckého kraje navržený smír, který by měl formu soudního rozhodnutí a byl po doručení písemného vyhotovení oběma stranám pravomocný a vykonatelný. Zároveň by kraj mohl dostat zpět až 80% zaplaceného soudního poplatku. 

Právní odbor s navrženým postupem souhlasí, protože by tím skončil pravděpodobně velmi dlouhý a nákladný spor s nejistým výsledkem, kdy soud může dospět k tomu, že udělená smluvní pokuta je vzhledem k zajištěné povinnosti a závažnosti jejího porušení nepřiměřená a tedy ji snížit či vůbec nepřiznat. Interně lze říct, že se kraj s tímto názorem ztotožňuje, proto bylo již dříve jednáno o narovnání a vyplacení poměrně menší částky, neboť se to jevilo jako jistější postup než soudní spor. Rovněž je zde úspora ve formě vrácení velké části soudního poplatku.